Igaz történet alapján
Ideje felkelni, kishaver.
- Jól van, Apu. - Gyerünk.
A boldogság nyomában
- Azt hiszem, listát kéne csinálnom. - A szülinapi ajándék listádra gondolsz?
Igen.
Ugye tudod, hogy sok apróságot fogsz kapni?
Igen, tudom. Ezért írom össze, hogy át tudjam nézni, és ki tudjam belőle választani a legjobbat.
Jó, ez okos ötlet. Igen, csinálj listát.
Minden dolgot, amin gondolkozol le tudsz írni helyesen?
- Azt hiszem. - Jól van.
- Hogy érzed itt magad, kisöreg? - Jól.
Elmegyünk a parkba majd később?
Nem, Oakland-be kell mennem. Nos, de lehet, majd meglátjuk.
Adj egy puszit!
Később találkozunk.
Elnézést.
Elnézést...
Mikor fogja ezt itt valaki végre letakarítani?
Ezt a K-t itt? A K-t. Már beszéltünk róla.
G van a "boldogság"-ban. Nincs benne K. K helyett G kell.
Chris Gardner vagyok.
28 éves koromban találkoztam először az apámmal.
Mikor még kisgyerek voltam elhatároztam, hogy ha majd gyerekem lesz...
Az én gyerekem tudni fogja, hogy ki az apja.
Ez egy kis része az életemnek.
Ezt a részét hívom "Buszozásnak."
Ez itt mi?
Egy időgép, ugye?
Időgépnek néz ki.
Időgépnek néz ki. Ez egy időgép. Vigyen magával!
Ez a gép...
Ez a gép az ölemben...
Ennek a fickónak időgépe van.
Visszamegy vele a múltba, és...
Nem időgép.
Ez egy hordozható csont-sűrűség mérő.
Ennek az eszköznek az eladásával biztosítom a megélhetésem.
Nagyon köszönöm a lehetőséget, hogy meghallgatott.
- Nagyra értékelem. - Csak nincs rá szükségünk, Chris.
Nincs rá szükségünk, és drága.
- Nos, talán legköze... - Köszönöm.
Egy kicsivel pontosabb, mint egy röntgen, viszont kétszer olyan drága.
- Szia. - Szia, kicsim.
- Mi történt? - Semmi, semmi.
Nézd, ma nem tudom hazahozni Christopher-t.
Ne csináld, Chris! Hétre vissza kell jönnöm.
Tudom. Oakland-be kell mennem.
Szóval haza kéne vinnem Christopher-t, vacsorát adni neki, megfürdetni,
lefektetni, és visszaérni hétre?
- Igen. - Ma kaptunk egy felszólítást az adóhatóságtól.
- Mit fogunk most csinálni? - Tudom, meg fogjuk oldani.
Látják azt az autót? Azt, amelyiken az a kis aranyos sárga cipellő van?
Az ott az enyém.
Nem lehet parkolni a kórházak közelében.
Ez történik, ha mindig rohan az ember.
Azért köszönöm. Nagyon.
- Talán pár hónap múlva. - Elképzelhető.
Legalább két gépet el kellett adnom havonta, hogy ki tudjam fizetni a lakbért, és az óvodát.
El kéne adnom még egyet, hogy...
ki tudjam fizetni azokat a parkolási büntiket az ablaktörlőm alatt.
A gond az, hogy...
egy ideje egyet se tudtam eladni.
Mióta nem szereted te a sajtos makarónit?
Mióta megszülettem?
- Mi ez? - Mi?
- Mi ez? - Ajándék Christopher-nak.
- Kitől? - Cynthia-tól, egy munkatárstól.
Ez felnőtteknek való. Cynthia nem tudhatta, hogy Chris nem tudja megoldani.
Mit kell ezzel egyáltalán csinálni?
Minden oldalon ugyanazt a színt kirakni.
Kifizetted az adótartozást?
Nem, kérelmeznem kell még halasztást.
- Már kértél egyszer. - Igen, de most megint kérnem kell.
650 dollár. Majd jövő hónapban befizetem.
Plusz a járulékok, igaz?
- És a büntetés? - Igen, egy kicsi.
Miért nem bízod ezt rám? Rendben? Csak nyugi!
- Bújj ide! Nyugodj meg! - Mennem kell dolgozni.
Ideje lefeküdni. Hé, rakd be a tányért a mosogatóba!
Pár napja bemutattak nekem egy elemzést, amit én kértem
egy átfogó vizsgálat céljából, a gazdasági helyzetünkről.
Nem fog önöknek tetszeni. Nekem se tetszett.
De szembe kell néznünk az igazsággal,
és dolgozni rajta, hogy változtassunk a helyzeten.
És ha nem hibázunk, változtathatunk rajta.
Az állami költségvetés bajban van.
Majdnem 80 milliárdnyi hiány keletkezett,
a költségvetésben, amit szeptember 30-ig terveztünk.
A hiány több, mint az 1957-es költségvetési tervezetben volt.
És erre a majdnem 80 milliárdos hiányra...
kamatokat kell fizetnünk ebben az évben a nemzeti alapból.
Haver, két kérdésem lenne.
Mivel foglalkozol? És hogy csinálod?
- Tőzsdeügynök vagyok. - Tőzsdeügynök. Ez jó.
El kell végezni egy főiskolát, hogy tőzsdeügynök lehessen az ember?
Nem, nem kell. Csak érteni kell a számokhoz, és az emberekhez.
- Ennyi az egész. - Hé, vigyázz magadra!
Odaadom a kocsimat a hétvégére.
- De hétfőre hozd vissza! - Dobj be egy kis aprót!
Jól emlékszem arra a pillanatra.
Mindenki olyan rohadt boldognak tűnt.
Én miért nem lehetek ilyen?
Hatra megpróbálok hazaérni.
Munka után meg kell néznem egy bróker céget.
- Minek? - Meg akarom nézni, hogy van-e munka.
Igen? Milyen munka?
Tudod, amikor...
Gyerek voltam, egy hét alatt megértettem egy matekkönyvet.
Meg akarom nézni, hogy milyen munka van ott.
Milyen munka?
Tőzsdeügynök.
- Tőzsdeügynök? - Igen.
Miért nem űrhajós?
Ne beszélj így velem, Linda!
Elugrok oda, megnézem, és megpróbálok minél előbb hazaérni.
Talán inkább a gépek eladásával kéne törődnöd.
Nem kell emlékeztetned arra, hogy mi a dolgom, Linda.
Már háromszor telefonáltam, pedig a hülye iroda még nyitva se volt.
Elfelejtetted, hogy jövő héten kell kifizetni a lakbért?
Talán elfelejtetted.
Már így is két hónappal tartozunk.
Jövő hónapban ez már 3 havi összeg lesz.
Már négy hónapja 2 műszakot vállalok, Chris.
Add el azt a pár gépet, amiben megegyeztetek. Aztán szállj ki az üzletből.
Linda, éppen ezen dolgozom.
Megpróbálok mindent megtenni a családomért...
Érted, és Christopher-ért.
Miért vagy te ilyen?
Linda.
Életemnek ezt a részét hívom úgy, hogy "De nagy hülye vagyok."
Kérhetek egy szívességet, hölgyem?
Itt hagyhatnám ezt magánál úgy öt percig?
Van odabent egy találkozóm, és ezt nem szeretném magammal cipelni...
Mint valami ószeres.
Itt van egy dollár, majd még adok többet is, amikor visszajöttem.
Oké? Nem ér semmit. Nem tudja eladni senkinek.
Még én se tudom eladni, pedig ez a munkám. Rendben?
- Chris? Tim Brophy, a személyzeti osztályról. - Igen. Hogy van?
- Jöjjön velem! - Igen, uram.
Megnézem, hogy van-e hely valamelyik gyakorlatunkra az ön számára.
Attól tartok, hogy csak ennyit tehetek. Mi csak egy kisebb iroda vagyunk.
Jay Twistle a központban, ő a Witter személyzeti osztályának a fejese.
Mármint... érti. Én csak ezért az irodáért felelek.
Mint látja, rengeteg jelentkező van itt, és...
Általában van nálam egy jelentkezési lap de most úgy tűnik, hogy elkallódott.
- Mi... - Köszönöm, nagyon köszönöm.
Mennem kell.
Ezt vissza fogom hozni.
- Köszönöm. - Rendben.
Rábízni a gépemet egy hippi lányra.... Miért is csináltam?
Elnézést, elnézést.
Ahogy már említettem, életem ezen cselekedeteit szoktam úgy hívni, hogy "De nagy hülye vagyok."
Hé! Hé! Várj meg! Ne mozdulj! Ott maradsz!
Állítsák meg! Megállítani!
Állítsák meg! Állj! Állítsák meg a vonatot!
Állj meg! Állj!
A képzésre csak húsz embert vesznek fel fél évente.
És csak egy kapja meg az állást.
Három üres sor volt a főiskola résznél a papíron.
Nekem nincs szükségem ennyi rublikára.
Próbálj meg aludni! Késő van.
Ez a Rubik-kocka 3-szor 3-as kockákra van felosztva...
Különböző színekből áll, amit tekerve, forgatva kell...
a színeket egységessé tenni a kocka minden oldalán.
Ezt a kockát 1981-ben találták fel.
Nehogy azt higgyék, hogy olyan könnyű kirakni.
Felkértünk egy matematika professzort, hogy próbálja kirakni.
Neki harminc percébe tellett, hogy megoldja.
Én csak idáig jutottam vele.
Ahogy láthatják, még lesz vele munkám bőven.
Jin Finnerty riportját látták a KJSF csatornán Richmond-ból.
Hé, ne aludj!
Egyél!
- Szia, Mami. - Szia, kicsim.
- Anélkül gyere haza, kérlek. - Jó, úgy fogok.
Szóval gyerünk, búcsúzz el tőle, mert ma enélkül fogok hazajönni.
Sziasztok, és sok sikert!
Nem muszáj hozzátenned, hogy "Sok sikert".
Szia, Mami.
Szia.
Úgy van oda felfirkálva, hogy Boldokság, de úgy kéne írni, hogy Boldogság.
- Melléknév? - Nem, valójában egy főnév.
De rosszul van leírva.
- A "Baszd meg" jól van leírva? - Igen, jól van.
Ez nem része a szlogenüknek, szóval kérlek, ne jegyezd meg!
Ezt a szót a felnőttek használják, hogy levezessék a feszültséget, és más dolgokra is.
- De csak ne használd ezt a szót, jó? - Rendben.
Mi van a táskád hátuljára írva?
A becenevem.
Beceneveket adunk egymásnak.
- Igen? A tied mi? - "Az utca ördöge."
- Neked is volt beceneved? - Igen.
- Mi volt az? - "Víz-fejű."
- Mit jelent? - Louisiana-ban nőttem fel, Texas-hoz közel.
Ott mindenki hord cowboy kalapot. És nagyon nagy az a kalap.
Abban az időben kis okostojás voltam, szóval elneveztek "Víz-fejűnek."
- Hoss is olyat visel. - Hoss?
Hoss Cartwright a Bonanza-ban.
- Honnan ismered a Bonanza-t? - Mrs. Chu-nál néztük.
- A Bonanza-t néztétek az óvodában? - Igen.
Mikor? Mikor nézitek?
- A kajálás után? A szunyóka után? - A Szerelem hajó után.
Megcsináltam a szülinapi listámat.
- Igen? És mit írtál fel rá? - Egy kosárlabdát vagy egy hangya bolyt.
- A fiam mesélte, hogy maguknál nézik a TV-t. - Igen, egy pici TV-zés történelemről.
- Szerelemhajó? - Az történelem. Hadtörténeti adó.
De az nem a hadtörténeti adó.
Értse meg, TV-t azt otthon is tud nézni.
150 dollárt fizetünk havonta. Ha egész nap csak a TV elé ülteti,
akkor ki fogjuk venni innen.
Jó, vegye ki, és fizessen más óvodának sokkal többet, ha nem szereti a hadtörténeti adót.
Amúgy is későn fizetnek. Ha maga panaszkodik, akkor én is.
Legalább megtenné, hogy a kutyáját felviszi a szobájába, vagy ilyesmi?
Viszlát.
A Witter személyzeti osztály főnökére, Jay Twistle-re vártam,
akinek a neve olyan kellemesen cseng, mint aki tárt karokkal vár, és egyből alkalmaz.
Szóval csak be kell bizonyítanom, hogy értek a számokhoz, és az emberekhez.
- Jó reggelt, Mr. Twistle. - Jó reggelt.
- Mr. Twistle, Chris Gardner vagyok. - Örvendek.
Szerettem volna ezt személyesen átadni, és egyben megismerkedni önnel.
Gondoltam, egy darabon elkísérem. Nagyon örülnék, ha megbeszélhetném önnel,
hogy mik a gyenge pontjai a jelentkezési lapomnak.
Az ön lapjával fogunk kezdeni, és jelentkezünk, amennyiben be akarjuk hívni interjúra.
- Köszönöm, uram. Legyen szép a napja. - Önnek is.
Jó napot, hogy van?
Chris Gardner vagyok, és Dr. Delsey-t keresném.
Igen, egy kicsit későn telefonálok az üzlet miatt.
Azon gondolkoztam, hogy talán... Igen, Osteo National-től.
Igen. Tudnánk esetle... Fél óra múlva?
Igen. Nagyszerű, nagyszerű. Köszönöm, nagyon köszönöm.
Hé! Hé!
Hé!
Az életem ezen részét...
- Várj! - ... ez a része az, amit...
a "Üldözésnek" hívok.
Hé! Hé!
Megállni!
Hé! Álljon meg!
Azt a gépet tőlem lopták.
Hacsaknem egy olyan férfival sétált, aki ugyanúgy árulja ezeket.
Ami igen valószínűtlen...
Mert én vagyok az egyetlen, aki a Bay területen árusítja őket.
Az egész életünket ezekre a gépekre építettem.
Egy igazán korszakalkotó gép volt.
- Érzed ezt, bébi? - Ó, igen.
Az összes nehéz munkát rám hagyod.
Amit nem tudhattam az az, hogy az orvosok és a kórházak...
szükségtelen luxus cikknek tartják majd.
Megkértem a házmestert, hogy csináljon képet velük.
Ha elveszítek egyet, az egy havi betevőtől foszt meg minket.
Hé, hé! Várjon! Várjon!
Hé, jöjjön vissza!
Hé, haver, én...
- Ez meg ki? - Ez az a fickó...
- Kiment a fejedből? - Micsoda?
Úgy volt, hogy egyet se hozol haza.
- Igen, tudom. - Most meg kettő is van nálad.
Szia.
Szia, Mami.
Egy, kettő, három.
- Egy kosárlabda! - Hé, hé. Honnan veszed?
Nem tudhatod, hogy ez egy kosárlabda.
Egy hangyaboly is lehet. Egy mikroszkóp, vagy bármi más.
- Nem, nem az. - Kapd el.
Jól van, gyerünk. Nyisd ki! Bontsd csak ki!
- Nehéz kibontani a csomagolást, mi? - Igen, de mindjárt megvan.
Látnod kellett volna, hogy mi minden történt ma velem.
Valaki ellopta a gépet. Megkergettem egy öreg nőt...
Nem érdekel.
- Hogy mi? - Nem érdekel, Chris.
Mi a fene ez a hangnem?
- Mi az, hogy "nem érdekel"? - Mindennapra van valami kifogásod.
Szia, Roy. Roy!
Nem tudnád akkor püfölni a szőnyeget, amikor nincs idekint senki?
Mindent összekoszolsz, és össze-vissza száll a por.
- Csak próbálom rendben tartani a lakást. - Hé, várj egy percet!
Linda, nyugodj meg!
Kivergődünk ebből a helyzetből. Minden rendben lesz, oké?
Régen is ezt mondtad, amikor terhes voltam. "Nem lesz semmi baj."
- Szóval már nem hiszel bennem? - Hagyjuk. Nem érdekel.
- Taxi! - Mr. Twistle.
- Jó napot. - Jó napot. Chris Gardner vagyok.
Igen. Mondja, miben segíthetek?
Beadtam a jelentkezésemet az egyik tanfolyamunkra úgy egy hónapja,
csak szeretném pár szóban megbeszélni önnel...
Nézze, éppen Noe Valley-be igyekszem, Chris.
- Vigyázzon magára! - Mr. Twistle.
Valójában, nekem is arra van dolgom.
Mi lenne, ha egy taxival mennénk?
- Jól van, szálljon be! - Rendben.
Szóval, amikor a katonaságnál voltam, egy orvos segédje voltam, aki
imádott golfozni, akár napi több órán keresztül is
és néha nekem kellett helyette orvosként helytállni,
amikor egyedül hagyott az irodában.
Szóval megszoktam azt a helyzetet, hogy nekem kell döntéseket hoznom, és...
Mr. Twistle, figyeljen! Ez nagyon fontos...
Sajnálom. Sajnálom. Ezt lehetetlen kirakni.
- Én ki tudom. - Nem, nem tudja. Senki se tudja.
- Ez egy hülyeség. - Nem, biztos vagyok benne, hogy menni fog nekem.
- Nem, nem tudja. - Hadd mutassam meg.
Adja ide!
Igen. Nahát, ezt jól összekeverte.
Sajnálom.
Úgy tűnik, hogy van egy tartó a közepén, így a középső kockán nem mozdulnak el.
Szóval, ha a középső kocka sárga, akkor ennek az oldalnak kell a sárgának lennie.
Ha piros kocka van középen, akkor az lesz a piros oldal.
- Jó. - Lelassíthat.
Nézze, egész nap itt autókázhatnánk. Nem hiszem, hogy ki tudja rakni.
- De igen, ki tudom. - Nem, nem tudja.
- Ki tudom. - Nem, nem tudja.
Én mondom magának, senki se tudja kirakni.
Látja? Én is mindig ezt csinálom.
Ezt az oldalt már majdnem kirakta.
Szent egek!
- Már majdnem megvan. - Menni fog.
Hihetetlen!
Már majdnem megvan.
- 17.10 lesz. - Én állom.
Szép munka.
- Viszlát. - Igen. Hamarosan találkozunk.
Hova megyünk, uram?
Elnézést, uram. Hova megyünk?
Csak... pár utcányit vissza.
- Csak forduljon meg. - Rendben.
Hé! Állj! Hé!
- Hova megy? Jöjjön vissza! - Nem!
- Nem, nem, nem,! - Adja ide a pénzt, seggfej!
- Ide a pénzemet! - Kérem, álljon meg!
- Kérem, kérem, kérem! - Maga rohadék!
Kérem! Neki kellett volna fizetnie!
- Jöjjön vissza. - Sajnálom.
- Nagyon sajnálom. - Szétrúgom a seggét!
- Sajnálom. - Idióta!
Elkaplak!
Kinyírlak! Kinyírlak!
Hé!
Állj meg, te rohadék!
Állítsák meg!
Az ajtók záródnak.
Kérem fejezzék be a beszállást!
Ne! Ne! Ne!
Ne!
- Halló? - Szia.
Sajnálom, hogy nem tudtam időben hazaérni.
- Chris, nem tudtam menni dolgozni. - Igen, tudom. Sajnálom.
Már úton vagyok hazafelé. Minden rendben Christopher-rel?
Elhagylak, Chris. Elhagylak.
- Micsoda? - Hallottad, amit mondtam?
Összepakoltam már a dolgaimat, és elviszem a fiunkat...
És elmegyünk.
Most leteszem a telefont.
- Linda, várj! Várj egy percet... - Elmegyek. Elmegyünk.
Ez volt az a pillanat, amikor eszembe jutottak Thomas Jefferson szavai...
A Függetlenségi Nyilatkozatból...
Az a rész, ami az ember élethez, a szabadsághoz, és a boldogság kereséséhez való jogáról szól.
És azon töprengtem:
Hogy jutott eszébe, hogy belerakja a "keresés" szót?
A boldogságot talán egész életünk során csak keressük...
De lehet, hogy soha nem találunk rá...
Akármennyire is szeretnénk.
Honnan tudhatta?
Linda. Linda.
- Halló? - Chris.
- Ki beszél? - Jay Twistle.
- Jó estét. - Dean Witter cégtől.
Igen, persze. Hogy van?
Jól vagyok. Nos, még mindig szeretne bejönni interjúra?
Igen, uram. Természetesen.
Jól van. Jöjjön be holnap után reggel.
A tanfolyamra interjúztatunk. Van magánál toll és papír?
Igen, igen, van.
- Egy pillanat. - Rendben.
Halló?
- Chris? - Mondja csak. Szereztem.
Írja le a számot, ezen tudja felhívni a titkárnőmet, Janice-t.
- Ő tájékoztatja a részletekről. - Igen.
- Jól van, 415. - 415.
- 864. - 864.
- 0256. - 0256.
- Igen, 4796-os mellék. - 4796.
- Jól van. Hívja fel holnap. - Igen, uram. 415-864-0256.
- Jól van, haver. - Jól van, igen.
- Nagyon köszönöm. - Hamarosan találkozunk.
864-0256.
4796. Janice.
- Chris. - Szia.
Láttad...? Láttad valahol Linda-t és Christopher-t?
- Nem. Láttad a tegnap esti meccset? - Nem, nem.
Kihagytad? 118-111...
Elnézést, Linda és Christopher nem jártak az üzletben?
- Nem láttam őket. - 119-120. Dupla hosszabbítás.
Moons dobott egy hárompontost 17 másodperccel a vége előtt.
Wayne, Wayne, Wayne.
Nem tudok most számokról beszélgetni veled.
- Miért, mi van a számokkal? - 864-2...
- Még mindig lógsz nekem. - Igen.
Tartozol 14 dollárral.
Meg fogom adni.
Szükségem van arra a pénzre. Kell az a pénz.
A 14 is egy szám.
Hé, soha többé ne merd elvinni a fiamat!
- Hallod, amit mondok? - Hagyj békén!
Soha többé ne vidd el a fiamat!
Felfogtad, amit mondtam?
Ne hagyj itt, amikor hozzád beszélek. Érted?
- El akarsz hagyni? - Igen.
- El akarsz hagyni? - Igen, el!
Tűnj a szemem elől, Linda!
Tűnj a pokolba innen! Christopher pedig velem marad.
Te tettél tönkre minket! Hallod? Te!
- Olyan szánalmas vagy. - Nem. Boldogtalan vagyok!
- Nem vagyok boldog! - Akkor menj, és légy boldog, Linda!
Csak menj, és légy boldog!
De Christopher velem marad.
- Állj meg! - Hallottad, amit mondtam?
Christopher velem marad!
Szia. Gyerünk, menjünk.
- Hogy van, Mrs. Chu? - Jó napot.
- A Mami hol van? - Csak szedd össze a dolgaidat!
De azt mondta, hogy ma ő jön majd értem.
Igen, tudom.
Nemrég beszéltem a Mamival. Minden rendben, oké?
Ma este hol fogok aludni?
Hadd kérdezzek valamit. Te boldog vagy?
- Igen. - Jól van. Mert én is.
Ha te boldog vagy, és én is boldog vagyok, akkor nem lehet semmi baj, ugye?
- Igen. - Jól van.
Nálam alszol.
Haza megyünk, hisz az az otthonod, jó?
Christopher.
Jó napot. Nézze, szükségem van a lakbérre.
Nem tudok tovább várni.
Igen, az nemsokára meglesz, Charlie. Meg fogom adni.
Miért nem költöznek át két tömbnyit a Mission Inn motelbe?
Ott csak fele annyi a lakbér.
Chris. Holnap reggelre költözzenek ki!
Hogy a fenébe képzeli azt, hogy holnapra kiköltözök?
Jönnek a festők.
- Kérem, nézze. Több időre van szükségem. - Nem.
Akkor majd én kifestem.
Értse szükségem van még egy kis időre. Itt van velem a fiam is.
Rendben. Még egy hét. És maga festi ki.
Chris Gardner?
Igen. Mi történt?
- San Francisco város számlájára kell fizetni. - Az egész összeget ki kell fizetni?
Az összes büntetést ki kell fizetnie, különben bent kell maradnia.
Csak ennyim van.
Holnapra reggel 9:30-kor távozhat.
- Hogy mi? - Itt kell maradnia, mert nem tud fizetni.
Nem lehet.
Nem maradhatok itt éjszakára.
- El kell mennem a fiamért. - Itt kell maradnia holnap reggel 9:30-ig.
Uram, állásinterjúm van a Dean Witter-nél holnap reggel 10:15-kor.
- Nem maradhato... - Holnap reggel 9:30-ig.
És mi lesz a fiammal? És mi lesz a fiammal?
- Van valaki, aki esetleg...? - Én felelek érte.
Talán megkérhetnénk a Gyámügyet, hogy vegyék gyámság alá.
Jól van. Telefonálhatok egyet, kérem?
- Halló? - Szia.
Mit akarsz?
Neked kell elhoznod Christopher-t az óvodából. Én nem tudom.
Maradjon nálad éjszakára, én... Csak egy éjszakáról van szó.
Mi történt?
Holnap már el tudok érte menni.
Próbálom megoldani... Csak kérlek...
Reggel vidd el az oviba, én majd érte megyek.
- Nem. - Ne csináld, Linda!
- Miért csinálod ezt? - El akarom vinni a parkba.
A Golden Gate parkba holnap az óvoda után.
- Hogy van? - Jól.
Jó, vidd el a parkba, és...
hozd vissza, rendben?
Kérlek, csak hozd vissza a fiamat!
Rendben?
Linda?
Hat körül hazaviszem.
Jól van, megbeszéltük.
Köszönöm.
Szia.
Elmehetek?
Elnézést. Bocsánat.
Mr. Gardner.
Erre jöjjön!
Kérem, kövessen!
Chris Gardner.
Chris Gardner vagyok.
Hogy van? Jó reggelt.
Chris Gardner. Chris Gardner. Jó újra látni.
Chris Gardner. Örvendek.
Kint ücsörögve fél órán át töprengtem azon, hogy milyen sztorival álljak elő,
ami megmagyarázná a mostani kinézetemet.
Egy olyan történettel akartam előállni, ami nagyon hihető,
amit bizonyára önök is nagyon értékelnének, ahogy a komolyságot is és a pontosságot.
Amivel bizonyítanám rátermettségemet. De nem jutott semmi jó az eszembe.
Az igazság az, hogy...
letartóztattak, mert nem tudtam kifizetni a parkolási büntetéseket.
Parkoló cetlik miatt?
A Polk Station-i rendőrségtől az egész utat futva tettem meg idáig.
Mit csinált azelőtt, hogy letartóztatták?
A lakásomat festettem.
Mostanra megszáradt?
Remélem.
Jay szerint, maga nagyon elszánt ember.
Az épület előtt várt rám
még egy hónap múlva is egy 18 kilós valamivel a kezében.
- Szerinte, maga okos. - Nos, szeretném azt hinni.
- Meg akarja tanulni ezt a szakmát? - Igen, uram, meg akarom.
Elkezdett már saját magától tanulni?
Pontosan.
- Jay? - Igen, uram.
Hányszor találkozott már Chris-szel?
Nem tudom. Eggyel többel a kelleténél, úgy tűnik.
- Látta már így felöltözve? - Nem.
Nem. Öltöny, és nyakkendő volt rajta.
Osztályelső az iskolában?
- Középiskolában? - Igen, uram.
- Hány közül az első? - 12-ből.
Kis város volt.
- Értem. - De a radar képzésen is első voltam
a katonaságnál, és ott már 20 ember közül.
Mondhatok valamit?
Az a fajta ember vagyok...
Hogy ha feltesz nekem egy kérdést, és én nem tudom a választ...
Én elmondom, hogy nem tudom a választ.
De egy biztos.
Tudom, hogy hol keressem a választ, és meg is találom a választ.
Meggyőző voltam?
Chris.
Ön mit mondana, ha egy fickó úgy sétálna be egy interjúra, hogy...
Nincs rajta ing, és...
Én viszont így is felveszem? Mit mondana?
Azt hogy, biztosan nagyon szép nadrágja volt.
Chris nem tudom hogy sikerült úgy, hogy kukásnak van öltözve,
- de felvettük. - Köszönöm, Mr. Twistle.
Hé, hívjon csak Jay-nek. Hamarosan beszélünk.
Jól van, majd értesítem a döntésemről, Jay.
"Értesítem a döntésemről, Jay"? Ezt meg hogy értsem?
Holnapi nap folyamán majd felhívom...
Miről beszél? Végig a sarkamban volt emiatt.
- Itt álldogált... - Tudom, de nincs fizetés.
- Nincs. - Erről nem tudtam.
A körülményeim kissé megváltoztak...
- és biztosra kell tudnom, hogy... - Jól van, rendben.
Ma este hívjon.
Esküszöm, átadom másnak a helyét. Ígérem.
Ha visszalép, tudja, hogy minek fogok tűnni a főnökeim szemében?
Igen, egy segg... fejnek.
Igen, egy segg... fejnek, akárhogy is.
Maga aztán nem egyszerű.
Ma este hívjon.
Nem adtak fizetést.
Semmilyen ígéret nincs a munkával kapcsolatban
Csak egy embert vettek fel a 20-ből a program végeztével.
Ha valakit nem választanak ki,
nem jelentkezhet még egyszer egy újabb
hat hónapos képzésre.
Az egyetlen pénzforrásom fél évig...
a hat szkennerem lenne, amit mindenképp el kell adnom.
Ha el tudnám adni az összeset, akkor talán rendbejönnénk.
- Majd én hozom. Add ide! - Elaludt.
Jól van.
Jól van, kicsim.
New York-ba megyek.
A nővérem barátja...
nyitott egy éttermet, és lehet, hogy lenne ott valami munka.
Szóval New York-ba megyek, Chris.
Christopher velem marad.
Én vagyok az anyja, tudod?
Az anyja mellett lenne a helye.
Velem kéne maradnia, nem?
Te is tudod, hogy nem tudnál gondoskodni róla.
Honnan lesz pénzed?
Voltam egy interjún a Dean Witter-nél...
és sikerült.
Úgy tűnik sikerül, amit akarok.
Gépek eladása után újabb gyakorlat inkább visszalépés.
Nem, nem az.
Mennem kell.
Mondd meg neki, hogy szeretem, oké?
És...
Tudom, hogy vigyázni fogsz rá, Chris.
Tudom.
- Dean Witter. - Igen, jó napot.
Szeretnék üzenetet hagyni Mr. Jay Twistle-nek.
- A neve? - Tényleg, a nevem Chris Gardner.
Azt üzenem, hogy:
Nagyon köszönöm, hogy felvettek a programba.
Megtisztelve érzem magam és szívesen részt veszek a programban.
Ennyi?
Igen, ennyi.
- Rendben. - Köszönöm.
Visszhall.
- Óvatosan tedd be! - Mi?
Óvatosan.
- Megérkeztünk? - Igen.
- Hé, tudod milyen nap van ma? - Igen.
- Milyen? - Szombat.
- Tudod mi van szombaton, ugye? - Igen.
- És mi? - Kosárlabda.
- Akarsz menni kosarazni? - Aha.
Jól van, akkor megyünk eladni a csont-sűrűség mérőt.
- Ehhez mit szólsz? Ezt akarod? - Nem.
Hé, Apa! Lehagylak.
Lehagytalak.
Jól van.
Igen, nem is tudom, de azt hiszem...
Annyira jó leszel, mint amennyire én voltam.
Ez már csak így megy, tudod. Nem voltam valami túl jó.
Viszont te sokra viszed majd...
Valamiben, tudod, szóval...
Nagyon sok mindent elérhetsz, de nem a kosárban.
Nem akarom, hogy naphosszat csak ezzel töltsd az idődet.
- Érted? - Igen..
Oké.
Jól van, dobjad!
Hé.
Soha ne engedd, hogy valaki azt mondja...
hogy nem vagy képes valamire.
Még nekem se.
- Rendben? - Rendben.
Ha van egy álmod,
meg kell óvnod azt.
Ha valakinek nem sikerül valami,
azt fogja mondani, hogy neked se fog.
Ha el akarsz érni valamit, akkor ne add fel, küzdj érte. És kész.
Menjünk.
Apu, miért költöztünk egy motelbe?
Mondtam már. Azért, mert jobb állásom lesz.
- Bíznod kell bennem, jó? - Bízok benned.
Jól van, gyere, gyere. Gyere ide!
Apu, Anyu mikor jön vissza?
Nem tudom, Christopher.
Apu, figyelj.
Egyszer, egy nap egy ember fuldoklott a tengerben.
Arra ment egy hajó, és azt mondták neki: "Nem kell egy kis segítség?"
Ő azt válaszolta: "Nem, köszönöm. Isten majd megment."
Aztán arra ment egy másik hajó. Azt mondták: "Nem kell egy kis segítség?"
És azt mondta megint, "Nem, köszönöm. Isten majd megment."
Később aztán megfulladt, és a Mennyországba került.
Azt kérdezte, "Istenem, miért nem mentettél meg?"
Isten azt felelte, "Két nagy hajót is küldtem érted, te bolond."
Tetszett?
Igen, nagyon vicces, kicsim. Add ide a kezed!
- Nagyon szépen köszönöm, uram. - Igen, uram.
- Itt van róla a számla. - Jó.
Minden benne van, amit tudnia kell.
Nagyon köszönöm, hogy megvette.
Köszönöm.
100, 200, 220, 240, 245, 246,
247, 248, 249, 250.
Köszönöm.
- Hé, akarod valamelyiket? - Nem, köszi.
Gyerünk, egyet kérhetsz. Melyik legyen?
- Azt szeretnéd? Mennyi lesz? - Huszonöt cent.
Életemnek ezt a részét hívják "Gyakorlatnak".
Az az épület ott a Medley Industrial és Sanko Oil vállalat.
Az utca túloldalán lévő épület a Lee-Ray Shipping.
Pár héten belül kapnak egy listát
az alkalmazottaik elérhetőségeivel,
500 legnagyobb cégtől az üzleti életben.
Össze kell gyűjteniük 60 sikeres céget.
Főleg olyan ügyfeleket kell felhívniuk, akik cégünkkel még nem állnak kapcsolatba.
De ha ebédelni akarnak velük, reggelizni akarnak velük,
ha a gyerekeikre akarnak vigyázni, tegyék meg, csak hogy megismertessék velük
a szolgáltatásainkat. Meg kell találniuk a legmegfelelőbb programunkat az ő
elképzeléseikhez, és igényeikhez mérten. A lényeg az, hogy maguk behálózzák őket,
mi pedig learatjuk a termést.
Egyesek azért vannak itt, mert ismernek valakit.
Egyesek azért, mert úgy gondolják magukról, hogy valakik.
És van itt egy ember, akiből biztosan lesz valaki.
Ez a személy lesz az, aki képes...
ebből ezt csinálni.
800 000 dollár jutaléki díj.
Maga, és maga, segítsen kiosztani ezeket!
Ez lesz a Bibliájuk.
Emellett fognak inni, enni, aludni.
Egyszerű volt.
X számú hívás egyenlő X számú lehetséges ügyféllel.
X számú lehetséges ügyfél egyenlő X számú tényleges ügyfél.
X számú tényleges ügyfél egyenlő X számú befolyt dollárral...
- a cég számlájára. - A végső vizsga...
Tavaly valaki 96,4 %os eredményt ért el az írásbeli teszten.
De nem őt választották ki. Ez nem csak egy egyszerű "átmegyek/nem megyek"-ről szól.
Ez egy olyan eszköz, ami által nagyjából képet kapunk a jelentkezőkről.
Legyenek biztosak, és menjenek 100%-ra.
Jól van, tartsunk egy 10 perces szünetet.
- Chris, hogy van? - Jól. És ön?
- Jól, köszönöm. - Az első napom. Izgalmas volt.
De nem hagyta már el egyből a céget, ugye?
Dehogy, uram. Csak adtak 10 perc szünetet.
Csak kiugrottam, hogy bekapjak néhány falatot, aztán megyek is vissza a fedélzetre.
Még emlékszem az első napomra.
A miénk csak egy órás volt, nem három órás, mint a maguké.
Nem foglalkoztuk világpiaccal, sem az adókkal,
de mégse volt egyszerű. Vicces visszagondolni rá.
Volt egy gyönyörű nő az osztályban.
Nem emlékszem a nevére, de az arca olyan...
Most láttam meg egy régi ismerősömet. Nem bánja, ha odamegyek?
- Nem, menjen csak! - Jó volt beszélgetni, uram.
Hé, seggfej. Jól vagy, seggfej?
Jól vagy? Mit gondoltál?
Mit csinálsz? Meghalhattál volna.
Csak próbálok átmenni az utcán.
- Jól vagy? - Igen, igen.
- Hol van a cipőm? - Mi?
- Kicsináltad a cipőmet! - Nem tudom, hol van a cipőd!
- Hol van a rohadt cipőm? - Nem tudom.
Hé!
- Nem látták valahol? Elhagytam a cipőmet. - Sajnálom, de nem.
Hé. Hé, hova mész?
- Meg kéne várni a rendőröket. - Mennem kell dolgozni.
Hé, most ütöttek el. Menj be a kórházba!
Egy versenyszerű szakmai gyakorlaton vagyok a Dean Witter-nél.
Hé, öreg, hiányzik az egyik cipője.
Igen, köszönöm. Köszönöm.
Apu.
- Elhagytad az egyik cipőd. - Igen, tudom.
- Akarod tudni, mi történt? - Igen.
Elütött ma egy autó.
- Elütöttek? - Igen.
- Hol? - Az iroda előtt.
- És hol talált el a kocsi? - Itt a lábamnál.
- Viszlát, Mrs. Chu. - Viszlát.
- Az utcán ütöttek el? - Igen, átfutottam az úton.
Ne csinálj ilyet! Megsérülhetsz.
Igen, köszi.
Legközelebb majd emlékezek rá.
És újra itt vagyok.
- Korán kezdődött. - A jól képzett emberek...
A képzett embereket a befektetés érdekli, és hogy legyen elég pénzük befektetni.
- Chris. - Igen, uram.
Hozna kérem nekem egy kávét?
Szívességek Frakesh-nek, az irodavezetőnek. Egész nap.
Chris Gardner-nek hívnak, és Mr. Michael Anderson-t keresném.
Igen, uram, valójában együtt ebédelünk most csütörtökön.
Jó, akkor legközelebb. Szaván fogom majd.
Jól van, igen, köszönöm.
Ki akar hozni nekem egy fánkot?
- Chris? - Igen, uram.
Lenézve és nem értékelve éreztem magam.
Jó napot, Mr. Ronald Fryer.
Jó reggelt, uram. A nevem Chris Gardner.
A Dean Witter-ből hívom.
Igen, van pár nagyon nagyon értékes információm az adóval kapcsolatban.
Jó, köszönöm, uram.
Aztán el kell érnem a 4 órási buszt, hogy elmenjek az oviba, ahol nem tudják leírni a "boldogság" szót.
Aztán át a városon.
Aztán a 22-es busszal hazáig.
- Hé, Chris! - Szia, Ralph.
- Várom. - Rendben, meglesz, Ralph.
Meg fogom adni.
Aki a legtöbb pénzt kereste a cégnek fél év alatt, általában azt vették fel.
Jó napot, itt Chris Gardner, és Mr. Walter Hobb-al szeretnék beszélni.
Mindannyian egy lista alapján dolgoztunk, hogy ügyfeleket szerezzünk.
Lentről felfelé haladva.
A portástól a vezérigazgatóig.
Ők 7-ig maradtak, de nekem mennem kellett Christopher-ért.
Nekem 6 óra alatt kellett elérnem, amire nekik 9 órájuk volt.
Jó napot, Chris Gardner-nek hívnak, és a Dean Witter-ből telefonálok.
Hogy ne pazaroljak időt...
Nem tettem le a kagylót két hívás között.
Oké, köszönöm.
Rájöttem, hogy ha nem rakom le a kagylót...
Plusz nyolc percet nyerek naponta.
Jó reggelt kívánok, Chris Gardner vagyok.
- A Dean Witter-től hívom. - Nem ittam vizet,
ezáltal nem vesztegettem az időt arra, hogy a mosdóba járjak.
Igen, nagyon örülnék neki, ha...
Jó, semmi gond, uram. Nagyon köszönöm.
De mindezek ellenére két hónap után sem
volt annyi időm, hogy eljussak a papír legtetejére.
Walter Ribbon irodája.
Jó napot, a nevem Chris Gardner, és Mr. Walter Ribbon-t keresem.
- Milyen ügyben? - Igen, hölgyem.
A Dean Witter-től telefonálok.
Egy pillanat.
- Halló? - Mr. Ribbon.
Jó napot, uram. A nevem Chris Gardner. A Dean Witter-től telefonálok.
- Igen, Chris. - Igen, Mr. Ribbon.
Nagyon örülnék annak a lehetőségnek, ha megismertethetném önnel néhány szolgáltatásunkat.
Biztos vagyok benne, hogy találnánk önnek valami remek ajánlatot.
Ide tud érni húsz percen belül?
- Húsz perc. Természetesen. - Éppen most mondott le valaki egy megbeszélést.
Szakítok önre egy kis időt a 49-esek előtt.
- Hétfő esti foci van, haver. - Igen, uram, Köszönöm szépen.
- Nemsokára találkozunk. - Visszhall.
Elnézést. Köszönöm.
- Chris, mi újság? - Jó napot, Mr. Frakesh.
Hé, van öt perce?
Találkozóm van Walter Ribbon-nal...
Épp most kéne egy termékbemutatót tartanom a Bromer-nek. Arrébb tudna állni az autómmal?
Igazán nagy segítség lenne. A Samson utcában parkoltam le vele, egy szürke Caprice.
Csak vigye át a túloldalra. Útban van a kocsim. Ott lesz szabad hely.
Tartsa magánál. Nekem van tartalék kulcsom az íróasztalomon.
Egy kicsit feszítse meg.
- Feszíteni? - Feszíteni kell a kulcsot.
A többi ajtó nem nyílik. Feszítenie kell.
Ne csináld már, feszítelek.
Nem!
Gyerünk!
- Itt van az akta, Mr. Ribbon. - Köszönöm.
- Igen, köszönöm. Remek ötlet.
Ne, ne, ne!
Rachel, hívja fel nekem Ristuccia-t, kérem.
- Jó napot. - Jó napot.
Chris Gardner vagyok. Megbeszélésemre jöttem Mr. Ribbon-hoz.
Ó, éppen az előbb ment el.
Köszönöm.
- Mit csinálsz? - Csak kitöltök egy csekket...
Befizetek pár számlát...
És egy parkoló cédulát.
Már nincs is autónk.
Igen, tudom.
Velem kell jönnöd a hétvégén.
Néhány orvosi rendelőbe.
- Üzleti ügyben, jó? - Jó.
Aztán lehet, hogy elmegyünk a foci meccsre.
- Tényleg? - De csak lehet.
- Rendben? - Rendben.
Gyerünk, edd meg.
- Biztos? - Talán.
Tényleg?
- Hozod azt is magaddal a meccsre? - Igen, nem akarom letenni.
És lehet, hogy megyünk a meccsre.
- Most hova megyünk? - Meglátogatunk valakit a munkám miatt.
Nem értem.
- Mit nem értesz? - Megyünk a meccsre?
Azt mondtam, hogy lehet, hogy megyünk a meccsre.
- Tudod mit jelent az, hogy "lehet"? - Az olyan, mint a valószínűleg.
Nem. A "valószínűleg" azt jelenti, hogy egész nagy az esély rá.
A "lehet" pedig azt, hogy vagy megyünk, vagy nem.
- Mit jelent a "valószínűleg"? - Azt, hogy nagy esély van rá.
És mit jelent a "talán"?
- Tudom, mit jelent. - Mit jelent?
Azt jelenti, hogy nem megyünk ki a meccsre.
- Hogy lettél te ilyen okos? - Úgy, hogy te is az vagy.
- Ide jöttünk? - Igen.
- Mr. Ribbon. - Igen?
Hogy van, uram? Chris Gardner vagyok. A Dean Witter-től.
- Ó, igen. Jó napot. - Ő itt a fiam, Christopher.
- Csókolom. - Szia, Christopher.
- Mit csinálnak errefelé? - Csak elnézést akartam kérni...
- hogy elkéstem a megbeszélésünkről. - Ezért nem kellett volna idáig eljönnie.
Éppen a közelben jártunk vendégségben egy ismerősnél...
És szerettem volna kihasználni az alkalmat, hogy köszönetet mondjak, hogy szakított rám időt.
- Tudom, hogy valószínűleg várt rám. - Egy kicsit.
Tudnia kell, hogy nálam a késés nem természetes dolog.
Hagyja csak! Mi az ott?
Ez csak egy Osteo National fajta csont-sűrűség mérő gép.
Egy cég, aminek a Witter céget megelőzően dolgoztam.
- Van egy megbeszélésem a meccs után. - Mennek a meccsre?
- Igen. - Talán.
- Mi is megyünk.
A fiammal, Tim-mel megyek. 12 éves.
Éppen most indulunk. Tim!
Jól van, nem tartjuk fel tovább.
És még egyszer, nagyon köszönöm, és sajnálom a múltkorit.
Remélem, hogy egy más időpontban össze tudjuk hozni.
- Biztosan. - Nagyon köszönöm.
Vigyázzon magára! Jól van, gyere!
- Köszönj el szépen, Chris! - Csókolom.
Szia, Christopher.
Hé, fiúk, nem akarnak velünk tartani?
- Hogy mi? A Candlestick meccsre? - Most indulunk. Jöjjenek velünk!
- Hova szólnak a jegyeik? - Hát... egy fenti szektorba.
Nekünk van egy boxunk. Jöjjenek.
- Be akarsz ülni a boxba? - Nem.
Ez nem egy doboz. Azt jelenti, VIP részleg.
Sokkal kényelmesebb. Akarsz jönni?
- Rendben. - Jól van, gyerekek hátra.
Miért nem rakja csak be a kocsijába?
- Igen, persze. - Nincs autónk.
- Ó, a fran... - Mi történt?
Azt hiszem, megcsípett egy darázs.
- Jól van? - Igen, igen, jól vagyok.
- De nem allergiás, vagy ilyesmi, ugye? - Nem, nem.
- Hol csípett meg? - A tarkómnál.
- Jól vagy? - Igen, jól, Christopher.
- Nem fáj? - Christopher, jól vagyok.
- Hadd nézzem meg! - Christopher, ülj vissza! Ülj vissza!
Thomas Jefferson megemlíti párszor a boldogság szót a...
A Függetlenségi Nyilatkozatban.
Furcsa szónak tűnik egy ilyen dokumentumban...
De ő olyan volt, mint egy... művész.
Úgy tartotta, hogy az angol nyelv "csak megzavarja a nyugalmunkat."
Emlékszem, ahogy aznap ott álltam...
és az én zavaros életemről gondolkoztam.
Megkérdeztem magamtól: Jól sikerült ez az egész?
Végig tudom vinni?
Walter Ribbon, és az ő Pacific Bell-lel kötött szerződése, ami
milliókat jelentett.
Igen!
Megkaptam a lehetőséget.
Nahát, ez itt...
Így az igazi nézni a meccseket.
- Nagyon szépen köszönjük, hálásak vagyunk érte. - Nagyon szívesen, Chris.
Mr. Ribbon, nagyon szeretném megköszönni a lehetőséget, hogy megbeszélhetem önnel
a Dean Witter által nyújtott pénzügyi lehetőségeket.
És mi úgy hisszük, hogy ez messze jobb
annál, amit a Morgan Stanley nyújtani tud önnek.
Tényleg úgy gondolom, hogy el fogom kápráztatni.
A lényeg az, hogy a Dean Witter-re kell bízni a nyugdíj előmenetelének kezelését.
Tudja, egyáltalán észre sem vettem, hogy maga újonc a cégnél.
Kedvelem magát, de igazából semmi esély arra, hogy a maguk cége kezelje a pénzügyeinket.
Ez a közeljövőben nem fog változni, haver.
Szóval, engedje el magát, és élvezze a meccset! Gyerünk, fiúk!
Igen!
Igen! Igen!
- Tessék. - Köszönöm.
Valójában már most is van pár ötletem.
- Chris, később még beszélünk. - Fel fogom hívni.
Örülök a találkozásnak, Chris. Hívjon fel!
Igen, mindenképpen. Köszönöm.
- Viszlát. - Szia, Christopher.
Négy hónap alatt, eladtuk az összes szkennert.
Már úgy tűnt, hogy sikerül rendbejönni.
Melyik a föld...
- leggyorsabb állata? - A hosszúfülű nyúl.
Úgy tűnt, hogy már egyenesbe jövünk.
Amíg egy napon...
Azon a napon...
az a levél visszarántott a földre.
Életemnek ezt a részét úgy hívom, hogy "Adófizetés."
Ha nem fizeted be, akkor...
Az állam hozzányúlhat a bankszámládhoz, és...
elveheti a pénzedet.
Apa.
Semmi felszólítás. Semmi.
Nem lehet hozzá túl késő. Az az én pénzem.
Hogy van ez, hogy valaki csak úgy elveszi a pénzem?
Én... én...
Nézze, ez volt az összes pénzem.
Nem nyúlhatnak hozzá a bankszám... Nem...
Szeptember 25-e volt.
Jól emlékszem erre a napra.
Mert aznap jöttem rá, hogy...
Csak 21 dollár és 33 cent maradt a bankszámlámon.
Anyagi csődbe jutottam.
- Felöltöztél már? - Nem.
Chris, Chris! Ne szórakozzon velem, Chris!
Nem szórakozok, Ralph, rendben? Meg fogom adni.
- Szükségem van a pénzre, most, nem később. - Amikor kapok pénzt, megkapja, Ralph.
Most!
Hé, mi van, haver?
Wayne, vissza kell adnod a 14 dolláromat.
Szerintem azzal már nem tartozom.
- Micsoda? Miért gondolod? - Mit miért?
Miért gondolod azt, hogy már nem tartozol azzal a pénzzel?
Segítettem költözni.
Két háztömbnyit, Wayne.
300 méter volt az egész.
Már négy hónapja volt, Wayne.
Szükségem van a pénzemre. Szükségem van. Most azonnal szükségem van rá!
- Nincs pénzem, haver. Sajnálom. - Add ide a pénzem!
- Wayne, add ide a pén... - Nem fogom, haver. Az 14 dollár.
Az az én 14 dollárom! Add meg a pénzem!
- Ez az egész 14 dollár miatt. - Add ide a pénzem, Wayne!
Apa, nézd!
Apa.
- Csúszhatok még egyet? - Igen, persze. Miért is ne?
- Maradj itt! - Apa, nézd!
- Ne, ne. Maradj itt! - Apa.
Hallottad, amit mondtam? Hallottad?
- Apa, hova mész? - Hé, mit mondtam neked?
Apa!
Apa, várj! Apa!
- Apa! - Muszáj...
Muszáj visszamennem a 60-as évekbe. Csak ennyit akarok.
A fiatal éveimbe. Jimi Hendrix-et akarom látni, ahogy lángoló gitárral játszik.
Adja vissza az időgépemet!
- Apa, hova megyünk? - Csak maradj csöndben!
Hozd a cuccaidat. Gyorsan!
- Chris? - Igen?
Dr. Telm nem tud visszajönni a megbeszélésükre. Sajnálom.
Most hova megyünk?
Meg kell... meg kell látogatnunk valaki mást.
Fáradt vagyok.
Tudom.
Úgy tűnik, hogy nem igazán működik.
- Most mennem kell, Chris. - Ne, ne, ne.
Csak adjon egy percet. Biztos vagyok benne, hogy rájövök, mi a baj.
Chris. Chris, csak jöjjön vissza, amikor már működőképes.
- Nem, nem, most kell megjavítanom. - Nem.
Nézze, itt hagyom a pénzt az irodában, rendben?
Most tényleg mennem kell, Chris.
Köszönöm. Köszönöm.
Köszönöm, hogy időt szakított rám. Nagyra értékelem.
Hamarosan találkozunk.
Miért vannak idekint a cuccaink?
Apa.
- Gyere, menjünk. - Hova?
- Csak el innen. - De miért?
- Nem maradhatunk itt éjszakára. - De igen! Nyisd ki az ajtót!
- Hallottad, amit mondtam? Menjünk! - Nyisd ki az ajtót!
Hallottad, amit mondtam? Fejezd be!
Gyere!
Wayne!
Gyere, állj fel! Megyünk.
Hova megyünk?
- Apa, hova megyünk? - Nem tudom.
Ez nem időgép.
Apa.
Ez nem időgép.
Az a fickó azt mondta, hogy időgép. De nem időgép. Tévedett.
- Milyen fickó? - Az a fickó, aki a parkban volt.
Azt mondta, hogy ez egy időgép.
Pedig az.
Nem, nem az.
- Az. - Nem az.
Csak meg kell nyomnod ezt a fekete gombot.
Kipróbálod?
Jó.
Gyerünk!
Gyerünk, öcsisajt.
Itt.
Várj egy picit! Hova akarsz visszamenni?
Nem tudom. Valamikor régebbre.
Be kell csuknod a szemedet.
Te csukd be a szemed. Én látni akarom.
Jól van, gyerünk. Együtt megnyomjuk.
Be kell csuknod a szemed. Csukd be!
Pár másodpercbe telik.
Atyaég.
Nyisd ki, nyisd ki!
- Mi az? - Dinoszaurusz.
- Merre? - Nem látod ezt a sok dinót?
Nézz körbe. Nézd meg ezt a sok dinót!
- Látod őket? - Igen.
Várj. Gyerünk, gyerünk.
- Hé, vigyázz! - Mi az?
Ne lépj a tűzbe! Barlanglakók vagyunk.
Tüzet kellett gyújtanunk, mert nincs áram...
Odakint pedig hideg van, oké?
- Vigyázz! - Ó, Istenkém. Egy T-Rex.
Hozd a cuccaidat! Hozd a cuccaidat! Hozd!
- Keresnünk kell egy biztonságos helyet. - Mint például?
Találnunk kell egy barlangot.
Egy barlangot?
- Találnunk kell egy barlangot. Gyere! - Oké.
Gyerünk, gyerünk!
Nézz a hátad mögé! Vigyázz!
Itt is vagyunk. Itt van a barlang. Gyere!
Ide, ide gyere! Gyorsan, siess!
Menj csak! Menj be!
Siess, siess, siess!
- Biztonságban vagyunk? - Igen, azt hiszem.
Jó napot.
- Hogy van, Jay? - Remekül.
Hogy boldogul?
- Jól. Jól megy. - Tényleg?
- És maga hogy van? - Megvagyok, köszi.
Hova megy?
Sacramento-ba.
Meglátogatok néhány embert, akik
jelenleg a PacBell-nél vannak, de megpróbálom átcsábítani őket hozzánk.
Hogy velünk kössenek üzletet.
Szóval meghívtak golfozni.
Elképesztő.
Hagyja őket nyerni egy menetben.
Deborah, téged keres valaki.
- Hol? - Odakint. Jöjjön velem!
Üdvözletem.
- Kérdezhetek valamit? - Persze.
Szükségünk lenne egy szobára.
Csak amíg ezt megjavítom, és eladom.
- Csak az égővel van valami gond. - Kérem, ne reménykedjen!
- Bárcsak tudnék segíteni... - Ő itt a fiam, Christopher.
- Öt éves. - Szia, kicsim.
- Kell egy hely, ahol maradhatunk. - Oké, szívesen segítenék...
De férfiakat nem fogadunk be. Csak nőket, és gyerekeket.
Ő itt maradhat, de magának valahova máshova kell mennie.
Együtt kell maradnunk.
Nekünk... muszáj...
- Jól van, figyeljen! - Ha annyira fontos...
Próbálják meg a Glide Memorial-t. Az épületet 5-kor zárják.
Siessenek. Nagy sor szokott lenni.
- És hol találjuk? Gyere! - Ellis és Jones-nál.
Hé, emberek. Már csak 4 szobánk van, és megteltünk.
- Haver. - Hé, gyerünk, haver.
- Ne csináld! - Mit ne csináljak?
- Hé, ez az én helyem. - Tűnj el!
Ne csinálja ezt velem! Ne...
Apa!
Hagyják abba! Szedjék szét őket! Fejezzék be!
Állj! Állj!
Álljanak ki a sorból, mindketten. Mindketten.
Én voltam itt előbb. Azt mondták, hogy hamar sorba kell állnunk.
Időben ideértem. Bent álltam a sorban.
Munkából jövök, és itt van velem a fiam is.
Időben itt voltam. Időben itt voltunk!
Befurakodott elé a sorba.
- Ki volt az? - Ő.
Gyerünk, Rodney, mozgás. Menj. Állj ki a sorból.
Ennyi volt. Nincs több hely.
- Mi a kedvenc színed? - A zöld.
A zöld?
- Mit szeretsz, ami zöld? - A fákat.
Fákat. És még mit?
Ünnepet.
- Ünnepet. Milyen ünnepet? - A Karácsonyt.
Á, a Karácsonyt.
Mi ez?
Azt hiszem, azt szeretnék, ha már aludni mennénk.
Tessék. Biztosítani kell, hogy Amerika kapitány nem fázik meg.
Kap levegőt?
- Jól vagy? - Igen.
- Dolgoznom kell a szkenneren. - Ne menj el!
Nem, nem. Itt leszek egyből az ajtó túloldalán.
Rendben? Ott leszek. Kicsit nyitva hagyom az ajtót.
Hallani fogom, ha szólítasz.
Haza akarok menni.
De ezért kell megjavítanom a gépet.
Jól van?
Ki kell mennem.
Nyitva hagyom az ajtót. Ott leszek a lépcsőnél.
Hallani fogom, ha szólítasz.
- Rendben? - Rendben.
Bíznod kell bennem, oké?
Bíznod kell bennem.
Bízok benned. Bízok benned.
- Nem hallom. - Bízok benned. Bízok benned.
Adj egy puszit.
- Mindjárt visszajövök, jó? - Rendben.
- Itt leszek. - Jó.
- Hallasz még? - Igen.
- Hallasz? - Igen.
- Bízol bennem? - Igen.
- Így?
- Igen, ide tedd... - És akkor ilyen lesz.
- Jó így? - Nem tudom. Szerinted?
Jó így.
Menjünk. Hozd a cuccaidat!
- Hé, miért nem hagyjuk itt? - Mert nem lehet.
Később másik szobában leszünk.
Menjünk.
Jó reggelt, Chris.
- Jó reggelt, Mr. Frakesh. - Mi a helyzet?
Üzleti út.
Martha, a felesége is a PacBell-nél van, jól mondom?
- Igen, így van. - És önök ugyanakkor
szeretnének nyugdíjba menni?
Szeretnénk úgy nyugdíjba vonulni, hogy megmaradjon az életszínvonalunk, de
nem akarunk sok adót fizetni.
Szóval a lényeg az, hogy nem szeretné, ha más is kutakodni a zsebeiben, önökön kívül?
Ismeri valamennyire a családi adókedve...?
Megtanultam gyorsan végezni a munkámat.
Muszáj volt hamar végeznem.
Hogy 5-ig bejuthassunk a Glide-ba.
Gyerünk!
Tartsák vissza! Ne induljanak!
Amerika kapitány!
Apa! Apa! Apa!
Fejezd be! Fogd be! Fogd be!
- Miért nem engedi előre a hölgyet? - Hé, vissza.
- Hé, haver, ez nem okés. - Vissza! Vissza!
Gyere!
Apu, vissza kell mennünk érte!
A legfontosabb a szabadság útján az,
hogy le kell küzdenünk az akadályokat.
Nem vehetjük figyelmen kívül az akadályokat.
Tudjátok, az életünkben egyszer fent vagyunk,
egyszer pedig lent.
- Ámen! - Igen.
Mi itt, a Glide-ban ismerjük ezeket az akadályokat.
Énekelünk róluk.
Urunk, ne mozdíts el az akadályokat!
De adj erőt, hogy leküzdjük őket!
Ne vedd el a buktatókat,
de segíts át rajtuk, Uram!
Az én sorsom sok nehézséget tartogat,
és nem könnyű elviselni.
De nem fogom feladni. Nem, nem.
Mert megígérted nekem, hogy
találkozunk az ima oltáránál.
Urunk, ne vedd el az akadályokat, kérünk téged, ne vedd el az akadályokat!
De adj erőt nekem, hogy le tudjam küzdeni.
Mikor lesz a vizsgád?
Holnap.
Felkészültél rá?
Persze.
Köszönöm, uram.
- Jó napot. Hogy van? - Jó napot.
Szóval befejezte az egész tesztet, vagy sietnie kell valahova...?
Sietnem kell valahova.
- De a tesztet is befejeztem. - Az jó.
- Maga is? - Igen.
- Milyennek találta a grafikonokat? - Könnyűek voltak.
Egy kicsit megszenvedtem az összefoglalós résszel a végén. Maga mit írt?
- Összefoglaló? - Persze, a hátlapon.
Jó napot, Chris.
- Helló. Jeff, ugye? A meccsen találkoztunk. - Igen.
- Igen, úgy volt, hogy felhív. - Igazából meg se kaptam a számát.
Itt van a számom. Hívjon fel, oké?
Igen, uram, mindenképpen. Köszönöm szépen.
Chris, tudna adni 5 dollárt? Fent hagytam a tárcámat.
Hadd rohanjak fel, és hozzam le magának, Mr. Frohm.
Nem, oda kell érnem 4-re a CAL Bankhoz és már így is késésben vagyok.
- Vissza fogom adni, ígérem. - Egy ötös jó lesz?
Egy ötös tökéletes lesz. Köszönöm.
Ennyi volt. Megtelt a ház.
Nincs több hely. El kell menniük.
Ennyi volt mára. Jöjjenek vissza holnap.
Az összes szoba megtelt. Teljesen megtelt.
Ennyi. Csak menjenek! Jöjjenek vissza holnap.
Ízlik?
20. 21. 22. 23. 24.
Nos, itt van az égője, és a hozzátartozó induktor.
- Mennyi lesz? - Nyolc dollár.
- Ez meg mi? - Azért kell, hogy megjavítsam a lámpát.
Megnézhetem?
Igen, persze. Csak ne törd el!
Hacsak nem akarsz egész életedben velem lakni.
Nem lenne baj.
De igen.
Miért nem alszol egy kicsit?
Jó.
- Nem fázol? - Nem.
Jól van.
A Mami miattam hagyott el minket?
- Hogy mi? - A Mami miattam hagyott el minket?
Ilyen, még... még eszedbe se jusson!
Mami saját maga miatt hagyott el minket.
Te nem tehetsz semmiről, érted?
Jó.
Jó apa vagy.
Jól van, most aludj!
- Szeretlek. - Én is téged.
Úgy néz ki, jó lesz, Chris.
- Működik. - Köszönöm szépen.
Kétszázötven dollár. Egy hónapnyi oxigén.
100, 120, 140, 160, 180, 200.
220, 230, 240, 250.
- Valami mást? - Nem, uram.
Köszönöm. Köszönöm.
- Készen állsz? - Igen.
- Ma is a templomba megyünk? - Nem.
Akkor hova megyünk?
- Valószínűleg egy hotelbe. - Egy hotelbe?
Csak éjszakára.
De visszamehetünk a barlangba is, ha akarod.
Nem, köszi.
- Soha többé? - Remélem.
Miért?
Mert vannak bizonyos dolgok, amik elsőre jó mókának tűnnek...
De legközelebb már nem annyira.
- Mint a busz? - Igen, mint a busz.
Másnap, munka után...
Kimentünk a tengerpartra.
Messze mindentől.
És mindenkitől.
Csak Christopher meg én.
- Láttad? - Igen.
Messze a buszoktól, a zajtól...
A folyamatos nyűgtől és csalódástól, ami zajlott a fejemben...
És saját magamban.
- Chris, nagyon szépen köszönöm. - Nos, én is köszönöm, Dean.
- Vigyázz magára! - Nagyon helyesen döntött.
Köszönöm, Chris.
Azért, mert még fiatal koromban,
a legjobb jegyet kaptam a történelem dolgozatomra, vagy ilyesmi.
Jó érzéssel töltött el, hogy bárki lehet belőlem.
De aztán nem értem el egyiket se.
- Jó napot, Chris. - Jó napot.
- Hogy van, Jay? - Jól vagyok.
Az a hír járja, hogy 31 embert csábított át hozzánk a Pacific Bell-től.
Igen, igen.
Találkoztam pár emberrel egy meccsen, kaptam pár névjegyet. Meggyőztem őket.
Azt meghiszem.
Szóval már csak egy nap.
Idegeskedik?
- Nem, jól vagyok. - Igen?
Nézze, bármi is történjen...
Maga remek munkát végzett, Chris.
Komolyan gondolom.
Vigyázzon magára!
Mr. Johnson. Itt Chris Gardner a Dean Witter-ből.
Igen, uram. Csak azért hívtam, hogy megköszönjem...
a támogatását a múlt havi szemináriumon.
Igen, uram. Mindenképpen.
Igen, uram.
Nem, uram, csak ennyi lett volna.
Köszönöm szépen. Visszhall.
Chris. Jöjjön!
- Jó napot, Chris. - Mr. Frohm, jó újra látni.
- Szép ing. - Köszönöm, uram.
- Chris. - Jay.
- Chris. - Chris, kérem, üljön le!
Gondoltam, jobb, ha ma inget viselek.
Tudják, így utolsó nap.
Nos, köszönjük. Köszönjük. Nagyra értékeljük.
De...
Akkor holnap szintén ingben jöjjön, rendben?
Mert holnap lesz itt az első munkanapja...
Ha szeretne nálunk brókerként dolgozni.
Szeretné, Chris?
Igen, uram.
Remek. Jobban nem is alakulhatott volna.
Szóval Isten hozta.
- Olyan egyszerű volt mint, amilyennek tűnt? - Nem, uram, nem volt az.
- Sok szerencsét, Chris. - Köszönöm, köszönöm.
És Chris...
Ezt majdnem elfelejtettem.
Köszönöm.
Életem ezen részét...
Ezt a kis részét...
Hívom "Boldogságnak".
Christopher. Christopher. Gyere ide!
Azután, hogy elindította karrierjét a Dean Witter-nél, Chris Gardner megalapította a Gardner Rich céget 1987-ben.
Szóval hány...
bolygója van a Földnek?
- Hét. - Hét?
Kilenc.
Ki a dzsungel királya?
- A gorilla. - A gorilla?
A gorilla?
Nem. Az oroszlán.
Tényleg. Az oroszlán, oroszlán, oroszlán.
Hé, apa, figyelj! Kopp, kopp!
- Ki az? - Shelby.
Milyen Shelby?
Shelby, aki megkerüli a hegyet, amikor ő eljön...
- Kopp, kopp? - Ki az?
- Senki. - Milyen senki?
Milyen senki?
Ez jó volt. Ez tetszett.
2006-ban Chris Gardner a cégének egy kis részét eladta egy több milliós üzlet keretében.